PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jméno.
Joanna.
Víte, co práce obnáší?
Zvládnete stres? Hodiny? Závazky?
Zvládnete, co máte v životopise?
Proto to tam je.
Tak se ukažte.
JOANNA 2012
Pět, šest, sedm, osm...
Raz a dva a tři, čtyři.
Pět, šest, sedm a osm.
Raz a dva a tři a čtyři.
Pět, šest, sedm a osm.
Seřaďte se.
Jedna sedmnáct, jedna čtrnáct a devadesát šest, zůstaňte.
Ostatním děkujeme.
Další.
- Drž se. - Zatím.
Jo, jo.
Proplétám se temnotou.
A nikde ani jiskra.
Já jsem zvyklá cítit žár.
A tys ho uhasil.
A já se snažím.
Ve dne, v noci.
Já si to zasloužím.
Nezklam mě.
Dřív jsi ze mě vytvořil diamant.
A teď se ani nesnažíš.
Tak mi dej důvod, proč bych tě měla potřebovat.
Otoč se dokola.
Nesmíš nás zklamat.
Potřebujeme větší žár.
Chci se ti poddat.
Chci být živá.
Chci být divoká.
Potřebuju větší žár.
Chci se ti poddat.
Kloužu ti z prstů.
Ochlaď se jako listopad.
Já jsem na žár zvyká.
Chci se do tebe ponořit.
Snažím se dál.
Ve dne, v noci.
Já si to zasloužím.
- Nesmíš mě zklamat. - Nesmíš.
Dej mi jediný důvod, proč bych tě měla potřebovat.
Otoč se dokola.
Ne, nesmíš nás zklamat.
Potřebuju víc žáru.
Chci být poddajná.
Chci být živá.
Chci být divoká.
Potřebuju víc žáru.
Chci být poddajná.
- Lepší, lepší než všechno. - Víš, že tě miluju.
- Chci být lepší. - Miluj mě.
Chci být lepší.
Lepší, lepší než všechno.
Otoč se dokola.
- Nesmíš nás zklamat. - Chci od tebe víc žáru.
Chci být poddajná.
Chci být živá.
Chci být divoká.
Potřebuju víc žáru, bejby.
Chci být poddajná, bejby.
Lepší než všechno ostatní.
Lepší, lepší než všechno.
Víš, že tě miluju.
- Lepší. - Víš, že tě potřebuju.
Víš, že tě miluju.
Víš, že tě potřebuju.
Lepší než všechno ostatní.
Tak pojď.
Lepší než všechno ostatní.
- Víš, že tě miluju. - Lepší.
Lepší než ostatní.
Promiň.
Dobrý, mami, já to zvládnu.
Jo, letenka.
Pohoda. Já to chápu.
A co táta?
Ne... Počkej.
Sakra. Promiň.
Pokud peníze utratíš a vrátíš se domů,
chce to vědět.
Aby se mohl připravit.
Přijeď ty sem.
Otec chce...
Pořád ti jen rozkazuje.
Řekni mu, že přijedeš, a pokud chce...
Chceme tě vidět.
Chybíš nám.
Přijedu na svátky, mami.
Pozdravuj tátu.
Na co čumíš?
MOŽNÁ PRO TEBE MÁME PRÁCI NA DOPORUČENÍ.
MŮŽEŠ V 5?
Promiňte.
Vítejte. Můžu vám pomoct?
Mám konkurz s Loganem.
Vážně?
Ano, vážně. Proč?
Nic. Seženu ho.
- Nemusíte... - To je dobrý.
Logane.
Jsi skvělá. Otoč se.
Skvělé! Můžeš přijít už dneska večer, jestli máš volno.
Asi mám.
Musím to vědět hned, nejsi tu sama.
Ano, nebo ne?
Ano.
Sepíšeme papíry.
Prohlášení, zdravotní stav, ale...
Pardon, co je to za práci?
Dívka v krabici?
Jo, je to práce.
Technicky jo, když podepíšu papír,
že se nesmím dívat na hosty,
abych nezkazila posvátnost instalace.
Vidíš? Je to umění.
Dobrý do životopisu.
Nech toho.
Není to sice ideální,
ale ber to jako představení.
Zavolám později, jo?
Co to sakra je?
Chameleon.
- Dej mi to. - Ještě ne.
Ahoj.
Ne.
To jsem si oblíkla k Leviho mámě.
Tak tyhle kalhoty.
Ne.
Polila jsem si je na Coachelle,
když po mně chtěl zaplatit nájem.
- Ale jsou dobré. - Já vím.
A tohle je hezký blejzr.
Ale měla jsem ho na sobě, když mě vzal
na párty, kde mě nikomu nepředstavil.
- Boty? - Tyhle jsou skvělý.
Prý jsou jak krabička na svačiny.
A tohle tričko jsme měla na sobě, když Levi poznal tu mrchu.
Všechno mý oblečení má katastrofální minulost.
Vtipný.
- To je on? - Jo.
Nevypadá tak špatně.
Tu bundu bys už neměla nosit.
- Nech toho. - Promiň.
Já jen...
Fajn.
To triko nesnáším.
Sakra.
Celkem dobrý.
Proto jsem si je půjčila od mámy a lhala, že jsem je vrátila
a naštvala se, když mi to nevěřila.
- Prada. - Chloé. Je to Chloé.
Panebože.
Jsou moc neformální.
Jsou dokonalé.
Máš rande s chlápkem, co tě sejmul na ulici.
Na to se neparádíš.
Spíš od-parádíš.
Ujde. Vrátím ho mámě...
zítra.
Jo, hlavně si ho... nepolij.
Pořád tě řídí Jerry?
To snad ne. Tak to se má.
Jo, má se. A co Liz? Je pořád...
- Našla jsi to. - Ahoj.
- Jo. - Ahoj.
Dal jsi mi adresu, ale nevěděla jsem název.
Nemáš ráda mexickou?
Pracoval jsem tu, takže to znám.
Pracoval jsi tu?
Jako číšník nebo...?
V kuchyni.
Jsi šéfkuchař?
Pomocný.
Ten, který opravdu vaří.
Já...
To je jedno, to není důležité.
Fajn.
Zval jsem tě sice na drink, ale jídlo by taky bodlo, ne?
Stůl je skoro připravený...
Promiň. Hned se vrátím. Minutku...
Je hrozný.
Je mnohem víc sexy než si pamatuju, a vyfikl se.
Udělal rezervaci na večeři.
Rezervaci? Velmi ambiciózní.
V El Condor.
A nechtěně nepřátelský.
Jak zastavíš panickej záchvat?
Tequilou?
Fajn.
- Musím to vzít. - Musíš?
Je to máma a když to nezvednu, bude volat pořád...
Víš co? Já to nezvednu.
Sakra.
Promiň. Momentík.
- Eleanor? - Ahoj.
Jsi v klubu?
- Jsem venku. - Zjistila jsi už jméno...
Můžu vám nabídnout pití, Same?
Margarity?
Nevím. Vrať se do té vinárny.
Já fakt nevím.
Máma je posedlá vínem, co jednou měla,
bílé burgundské.
- Pardon. - To nic.
Dám si to samé co on. A panáky.
- Teda limču. Limču. - Promiň.
Prý je to oukej.
To nebylo na tebe.
- Zavolej... - Zavoláš prosím později.
- Ahoj. - Díky. Ahoj.
Promiň.
Víš, když si ho vypneš, tak ti volat nebude.
Vtipná rada od člověka, co má otevírací mobil.
Au.
- Proč ho vůbec máš? - Nechtěl jsem platit...
Bože, promiň. To nebylo...
Vůbec jsem...
- Jsem hrozná. - Každý se rozhodujeme.
Neutrácím za mobil, utrácím za tohle.
Za restauraci, kde dostanu slevu a přílohy zdarma.
Jo.
No, ale nejde tě moc stalkovat.
Aha. Dobře.
Ne, stalkovat ne...
Nemyslím doopravdy.
Ale na Twitteru, Facebooku a tak...
Jinak nejsi...
Vygooglila jsem si i tvoje číslo a nic.
A když o tom mluvím,
vím, že je o dost děsivější,
než když jsem to udělala, ale...
Uvědomuju si, že jsi úplně cizí
a já jsem taky cizí a...
Vyměnili jsme si čísla na chodníku.
Chtěla jsem vědět trochu víc.
Třeba odkud jsi nebo...
Jestli jsi pro nebo proti zákazu zbraní,
- jaké máš rád filmy... - Jsem odsud.
- Díky. - Není zač.
- Odsud. - Odsud?
- Na zdraví. - Na zdraví.
A na to se zbraněmi neodpovíš?
Pracoval jsi tu?
Jo.
Proč, bylas tu už? Nemáš to tu ráda?
Ne. Ano.
Teda, restaurace mi nevadí, jenom...
Budu upřímná. Když jsem tu byla naposledy,
chlap, se kterým jsem se vídala,
mě fakt brutálně odkopl.
Bože. To mě mrzí.
Takže tohle je místo činu.
- Tak trochu. - Ach jo.
Jak je to dlouho?
Šest měsíců.
Všichni to už hodili za hlavu,
ale ty ještě ne.
Nehodilas to za hlavu.
Tak jsem to nemyslela.
Když tak mluvím, najednou mě napadlo,
že můžeš být ženatý.
Můžeš mít holku. Nebo kluka.
- Ani jsem se nezeptala. - Jsem sám.
Paráda.
Ale víš...
Jak se to stane?
Jsi... no, jsi takový...
pohledný a ve formě.
Díky.
Mám lidi rád.
Rád chodím na rande, jenom...
No dobře. Tak asi jdeme na to.
- Jo. - Fajn.
No, nikdy jsem neměl delší...
Je mi 26. Chci se bavit.
Chtěl jsem...
Chci.
A jsi odsud?
Do 12. Pak jsme šli do Oaklandu.
Bezva.
A co potom?
Studoval jsem v Bostonu.
Fakt? Na Harvardu?
V Bostonu jsou i jiný školy.
Nepředpokládala jsem to. Jen jsem se ptala.
Bostonská univerzita?
Emerson?
Tufts?
Asi půjdu...
Odkopnout mě?
Já nevím. Mám?
Já nevím.
Nejsem si jistý.
Hned se vrátím.
Bude si myslet, že máš zánět.
To se o tom pak můžeme pobavit.
Co se stalo?
Já nevím. Nějak to ujíždí.
On je oukej, já jsem oukej,
a pak najednou...
Je pořád sexy?
Jo! Hrozně sexy.
Bezva.
Je 8:45.
Přeskoč dezert, užij si.
Pojď domů, pustíme si telku.
Musíme dokoukat Downton.
- Fakt? To je všechno? - Zvaž to.
Pořád jsi mimo z rozchodu
a musíš se nějak dostat
na druhou stranu řeky, a jelikož on
očividně není ten pravý, přejeď na něm.
Jako na říčním hřebci.
Hřebci? To je... To je fakt nebo jenom...
Četla jsem o tom. Běž.
Tak jo. Mám tě ráda.
Myslela si, že ji požádá o ruku.
Jako my všichni.
A on ji opustil?
Byla to ostuda.
Pamatuju si, jí vínem polil...
Šaty.
Ráda vás zase vidím.
Promiň, víš...
Zapomněl jsem, že se tu učí španělsky.
Máma je napůl Mexičanka.
Bratranec je napůl Kubánec.
Chceš další drink?
Chceš si objednat jídlo?
Ne. Nemám moc hlad.
Chtěl bys se mnou jít...
Pardon?
Chceš se mnou jít...?
Ptáš se na to, na co si myslím?
To záleží, jak odpovíš.
To si piš.
Dobře.
Dojdi za minutku.
To si piš.
Ale chvilku počkej.
Jasně.
Nečekal jsem...
Takhle to funguje?
Ještě jsem to nikdy neudělala.
Nemusíš... Dobře.
Nevěděl jsem, že jsi...
- Nemysli na to. - Fajn.
Fajn.
Eleanor?
Včera večer sis neumyla tvář.
Můžeš dostat infekci.
Přinesla jsem snídani.
Vážně?
Byla venku?
Jo, byla jsem venku.
Dobře.
Musím říct,
že z tebe ten směšný, nevyspělý
narcistický kluk vysál veškerou sílu.
Celé měsíce ses zavírala do tmy.
- Bez urážky. - Máš pravdu.
Nikam nechodíš.
Nesnažíš se, nevoláš mi, nenavštěvuješ mě.
Čekala jsem to.
Lourdes ti i připravila pokoj.
Čekaly jsme, že budeš s námi.
Doufám, že příště
si vybereš menšího sobce.
Nejsi silná jako já.
Další špatný vztah nepřežiješ.
Děkuju. Koláček?
Pro mě ne.
Jestli to sním,
budu mít zkažený celý den.
Máš ale štěstí s vlasy.
Tvá babička říkala, že se dědí ob generaci.
Ale podívej. Pletla se.
Mohu?
Nevzbudilas mě,
takže mi všechno povíš teď.
Dobře.
Ten kluk byl sexy.
- Konverzace hrozná. - Dobře.
- Sex byl... - Jdeš?
Jo.
Třikrát.
Tuhle si vezmu domů.
Dianu Furstenberg si nech, těch mám dost.
Kolikrát si jsem ti říkala, že bílé košile
se čistí jen chemicky?
Je zažloutlá.
- Nechám ji vyčistit. - Díky, Jean.
Mluvila jsem s Lenem.
Aha. Ne.
- Ne. - Ještě nevíš, co řeknu.
Chceš mluvit o škole
a jak jste mi založili fond,
- abych měla titul, co ani nechci? - PhD z teorie a dějin umění...
- Ne. - ...hodně znamená.
Můžeš učit, můžeš cestovat,
můžeš mít kariéru a dobrý plat.
Kariéru mám. Jsem umělkyně.
Děláš na studijním.
Uměním si nic nevyděláš.
Je to stejné, jako bys měla koníček.
Ne každý si splní sny
a nechci, abys ve 30
nevěděla, kdo jsi a co v životě dělat.
Třicet? To je hranice?
Neříkám, abys skončila.
Říkám, že můžeš dělat umění
a zároveň mít dobrou práci.
Mami, já práci mám.
Práci s výhodami.
- Ale ne kariéru. - Přístup do studia.
A moji platinovou kartu.
- Eleanor. - Co?
Chci, abys měla dobrý život
jako tvá matka,
a musím se postarat, aby ses rozhodla správně.
Zvládnu to.
Slibuju.
Dobře.
Ukážu ti koberec, co jsem ti koupila.
- Dobře. - Jo.
Je moc hezkej, paní Westonová.
Kdo je Sam?
Nechal ti vzkaz.
Vážně?
Nádherné barvy.
- To jsem ráda. - Ahoj.
Nechtěla bys to zase zkusit?
Klidně vleže.
Koupila jsem i podložky pod nábytek,
ať neničí podlahu.
Perfektní.
Jasně, že se chce zase sejít.
Vtipný.
Běžte na normální rande.
Co?
Byla to katastrofa. Sex byl to jediný dobrý.
Na stupnici od jedné...
Jakýkoliv číslo řekneš, je to výš.
Když tě takhle uspokojí, něco to znamená.
Třeba to kazil, protože byl nervózní.
Já nevím.
Taky jsi vyšla ze cviku.
- Cože? - Zkuste to znova.
Opravdový rande.
Kdy mi pořád nevoláš.
Popovídej a zjisti, jaký vážně je.
A rezervaci udělám já.
Eleanor?
To je moje Chloé?
- Ahoj. - Ahoj.
- Nevím... - Fajn.
Nevěděl jsem, že to bude tak nóbl.
Budou si myslet, že jsi slavný.
Nádobí od Heathu.
Dobře.
- Od šéfkuchaře. - Děkujeme.
- Hezké. - To je šampaňské?
Je to maďarské šumivé víno.
Chtěl jsem ho zkusit.
Ty znáš maďarská vína?
Znám.
Děkuji.
Na zdraví.
Snad máš místo na 16 chodů.
Ochutnávková menu znám.
Jenom nevím, jestli to zaplatím.
- Jde to na mě. - Ne, promiň.
Nechtěl jsem znít...
Ne, ne. Jenom...
To je v pořádku.
Ty si to můžeš dovolit?
Jo... Mám něco našetřeno.
A co půl na půl?
Nevybrala bych tu restauraci, kdybych...
Nepovíš mi o sobě víc?
A vůbec nespěchej,
protože tu budeme pár hodin, takže...
Díky.
- Bydlíš v Bunker Hill? - Jo.
- Dělals v kuchyni? - Dělám.
- Děláš. - Jo.
Chodil jsi na kulinářskou školu v Bostonu?
Na Berklee.
- Jsi hudebník? - Byl jsem.
Co se stalo?
Skončil jsem.
Skončils...
Na Berklee nebo s hudbou?
Obojí.
Dostal ses na hudební školu,
- kde musíš... - Je to jen Berklee.
- ...být génius? - Ne Berklee.
- Fakulta hudby Berklee. - Jo.
Co jsi tam studoval? Na co hraješ?
Byl jsem klasický pianista.
A odešel jsi?
Nebylo to pro mě.
Jo.
Takže už nehraješ?
Vůbec?
Děkuju.
To vypadá dobře.
Takže hraješ klasiku na piano?
Nemám déjà vu?
Přijde mi, že se ptáš pořád na to samé.
- Ale skončil jsi? - Jo.
Bylo to tam hrozné.
Být v něčem tak dobrý,
že jsi na nejlepší škole v zemi
a nedodělat ji?
To je hrozné.
Mluvíš jako moje máma.
- Naše mámy by se měly poznat. - Moje máma...
Chtěl jsem dělat, co mě baví.
Vaření tě baví?
Pracovat musím.
Nejsem za vodou jako...
A co děláš ty?
Jsem umělkyně.
A máš to ráda, že?
Myslíš jenom na to?
- Těšíš, se až budeš malovat? - Kreslit.
Nemůžeš spát, protože to máš v hlavě,
vidíš to pod víčky a sníš o tom?
- Jo. - Jo.
Tohle jsem neměl.
Ale máš talent. Já...
Talent mít můžeš,
ale to neznamená, že to dělat máš.
Podle mámy když nejsi Picasso neobtěžuj se.
Podle mě hlavní,
když se snažíš být Picasso.
Jo.
Děkuju.
Takže už nikdy hrát nebudeš?
Co kdybychom se starali o sebe?
A co ty?
- Vyděláváš si uměním? - Dělám na studijním
ve škole, kam jsem chodila. A kreslím.
Aha.
Není to stejné. Já si nemusela...
vybírat mezi jedním a druhým.
To musí být fajn.
- Říkám... - Mít svobodu.
- Neskončila jsem. - Jasně.
Podporujou tě rodiče,
takže si můžeš dovolit tohle.
Ne, já to chápu. Někteří z nás...
Nechci tě trápit, protože to není hezké,
ale asi tu končíme.
Věř mi, když ti říkám, že už se nikdy neuvidíme.
A přestaň pořád prudit, začíná mě to nudit,
a nechci se ani kamarádit.
Věř mi, když ti říkám, že už se nikdy neuvidíme.
Jak jasněji bych ti to ještě měla říct?
Nikdy nic nebylo a nikdy se nic nestalo
mezi námi.
Nechápu, proč se za mnou pořád honíš.
Honíš.
Ale je mi smutno, že jsi tak zoufalý.
Je to těžší.
No, děkuju.
Parkuju za rohem,
protože obsluha je tu drahá.
Oni si tak vydělávají na živobytí.
S tebou to fakt nejde.
- Já tě fakt nedávám. - Ani nemusíš.
Díky moc za nejhorší druhé rande mýho života.
Dík za to nejhorší
- první i druhý rande. - Nemáš zač.
Ježíši.
Nazdar.
Zdar.
Nikdy víc.
Pustíš mě?
Sakra.
JOANNA
Dolů.
Napíšu o tobě song.
O všem, co děláš.
Sice o tom nevíš,
ale brzo tě to dojede.
Když už to řešíme,
proč je tvý jméno ve slovníku
když hledám idiot?
Sama si to zkontroluj.
Neposlouchej. Co je to?
Nadzvukový hukot.
Nevšímej si pádu, dokud nepadneš.
Spadni a shoř.
Dolů, dolů, dolů.
Spadni a shoř.
Nevšímej si pádu, dokud nepadneš.
Měla bys mít varování
ať se drží dál.
Tebe to, holka, nakonec dožene.
Rozmlátíš mu auto.
A pak brečíš na prahu. A v noci sedíš v dešti.
A slíbíš mu, že už tě nikdy neuvidí.
Ale držíš se jak lepidlo.
Držíš se jak lepidlo.
Neposlouchej. Co je to za zvuk?
Nadzvukový hukot.
Nevšímej si pádu, dokud nepadneš.
Jako pokaždé.
Jsi to podělala.
Vidím se v tobě.
Byla jsem tam.
Tolikrát jsem byla s tebou
a viděla, co prožíváš.
Kam míříš.
Pozor.
Spadni a shoř.
Dolů, dolů, dolů.
Spadni a shoř.
Jo.
Nevšímáš si pádu, dokud nepadneš.
Spadni a shoř.
Jen tluč hlavou dál.
Jsi celá rudá.
Spadni a shoř.
Nevšímáš si pádu, dokud nepadneš.
Jak si tam můžeš číst?
- Ty si čteš. - Já jsem ve škole.
Holky z krabice jsou...
Pitomý?
Hotový.
Maj život, kterej chtěly.
Ale ty jsi...
Co sis četla minulý týden?
Sociologii lidské agrese.
Přečetlas to za den.
Promiň,
nešmíruju tě.
Akorát nemám kam jinam koukat.
Mám knížky ráda.
Já taky.
Když nečtu do školy, tak čtu YA
nebo E. L. Jamesovou.
Nebo něco od Gwyneth.
God's Crucible asi není o peelingu.
Ne.
Mám ráda knížky o lidech a jejich emocích.
Táta jim říká příručky pro majitele.
Píšeš taky?
Tancuju.
To je holka.
Tancování miluju.
Cítím se sama sebou a prožívám okamžik.
Chodím na konkurzy a mívám zakázky.
Zakázky většinou ne.
A mám pocit, že to, díky čemu jsem se našla,
se ze mě každým dnem ulamuje.
Takže čtu.
To je můj únik.
Nemohla by být únikem láska?
Bývala.
Dřív jsem o ní pořád snila.
Kdykoliv jsem zavřela oči.
Teď chci jen čas a štěstí.
Ale moje štěstí brzo...
Promiň.
Musím jít.
- Dobrou noc. - Tobě taky.
To je skvělý.
Kdybych to stíhala.
Druhý job je zároveň.
Vezmi si ho.
Jak asi? Nejsem ty.
Jim je jedno, kdo jsi, pokud umíš tancovat.
TURNÉ LADY GAGA SOBOTA OD 8 HODIN
NELLIE
Hej.
V pondělí jsi je tu nechala.
- Hledala jsem je. - A...
Tohle.
V pátek.
Zapomněla jsem, že to neděláme.
Tak zase večer?
Nebo kdykoliv?
Nebo...
Nikdy?
- Ahoj. - Ahoj.
- Co? - Nemůžu najít knížku.
Kdes ji viděla naposled?
Já...
nevím.
Když si ji Troy četl v ložnici.
- Dobře. - No...
Dívala ses sem?
Asi čtyřikrát.
Já jsem...
Dívala jsem se všude.
Nevím, kde jinde by mohla být.
ČISTIT CHEMICKY. MÁMA.
Mami?
Zlato, cvičím si přízvuk na tu věc o BBC.
Chceš něco?
Vzala jsi mi něco z bytu, kdyžs tu byla?
Jenom nějaké svoje věci.
A věci, co potřebovaly zalátat.
A ještě krabici. Proč?
Jakou krabici?
S Leviho věcmi.
Vím, že sama bys ji nikdy nevyhodila...
Podívala ses dovnitř, než jsi ji vyhodila?
Nebyla tam knížka v pevné černé vazbě?
Netuším. Proč?
Vyhodila jsem tvou knihu?
Bože, El.
To mě moc mrzí.
Máš kopii? Musíš ji mít. Nebo soubor v počítači.
Nemám.
- Nemám. - Dobře.
Zlato, tohle se ti asi nebude líbit, ale...
co když je to znamení?
Pracovala jsi na ní roky,
ale nedokončila jsi ji.
Třeba to znamená nový začátek.
Novou příležitost.
Eleanor?
Díky, mami.
- Co? - Líbí se ti to?
Chci to.
Ale zkus to znovu.
- Co... - Co?
- Co to děláš? - Chci tě vidět.
Ale já nechci.
No...
Ale mám tvoje vlasy v puse.
V puse?
Jo, když se tak nakláníš.
Fajn, víš co?
Mně to baví, jenom když to baví tebe.
Tak co se děje?
Ne, tohle neděláme.
- Co? - Svěřovat se? Ani nápad.
- Nesvěřujeme... - Teď zrovna jo.
To není svěřování. Tak povídej.
Dobře.
Takže se stala...
jedna věc.
Jedna věc?
Hrozná věc.
Může to být znamení.
Znamení?
Jako že horoskopy nelžou
a křišťálový kyvadla fungujou?
Zrovna si říkám, jak málo tě doopravdy znám.
Ty si nemyslíš,
že nám vesmír může dát znamení?
Ne pořád, ale občas.
Jako že se věci dějí z nějakého důvodu.
Tam, odkud jsem,
věříme na Ježíše nebo na nic.
A já na Ježíše nevěřím.
A co my? Naše setkání?
Jak bys řekl tomu?
Fajn.
Spoustu let jsem pracovala na jedné knížce
a máma ji omylem vyhodila.
A....
Já si říkám, že možná...
je to znamení.
Že bych měla přestat.
- Víš? - Proč?
- Proč bys to dělala? - Myslím to vážně.
Tys přestal.
Takhle to úplně nebylo.
Tak co se stalo?
Tak to se omlouvám.
Máš pravdu.
Neměla jsem to zkoušet...
Počkej. Říkalas, že jsi umělkyně, ne?
To chceš dělat.
Pořád na to myslíš, sníš o tom.
Jo, přesně tak.
Tak chceš to nebo ne?
To není jen tak, jestli to chci
- nebo ne. - Proč?
Některým lidem se jejich sny nesplní
- Jednou mi bude 30. - Co? Kolik ti je?
Lidi se zeptají, co dělám.
A co jim na tom mám odpovědět?
Vytáhnu z tašky časák, co tam nosím dva roky?
- Ty lidi potkávám pořád. - No a?
- Nechci... - Koho zajímají lidi?
Když chceš být umělkyně, dělej to.
- Ne. - Za každou cenu.
Nemůžeš to nedělat.
Proto říkám, co když možná...
bych to dělat neměla?
- Co když má máma pravdu? - Panebože.
Proč se tolik staráš o to, co si myslí máma?
Ty se o to nestaráš?
Zlobíš se?
Já to nepoznám. Zlobíš?
Jenom...
Snažím se zjistit, jestli to je znamení.
Jaké znamení?
Sakra.
- To je... - Skoro se neznáme,
ale vím, kdo to je.
- Eleanor. - Mami, teď se to nehodí.
Zítra si dávám brunch
s Mattem Garmanem.
Z UCLA.
Chci se ode mě půjčit Schieleho do školy
a já si říkám, není to šílená náhoda?
Kvůli tomu, co jsme právě řešily.
Jo, je to šílený.
A tvoje aktuální situace.
V kolik?
Počkej, mami.
Nechoď.
Hej.
Jo.
Ne, budu tam.
Mami?
MASHUP
- Ahoj. - Ahoj.
- Sluší ti to. - Díky.
Jo.
Víš, jak se ti v Barneys líbil ten hedvábný top?
Můžeš si ho obléct.
Jo.
Dobře.
Do řady.
Když řeknu „zůstaň,“
vrátíte se po obědě na Astielle a Richie.
Bude to stejná kombinace
s volným stylem a počítáním do osmi.
Když řeknu „běž“,
půjdete.
Běž.
Zůstaň.
Běž.
Zůstaň.
Běž.
Tvá matka mi řekla, že se zajímáš o PhD program.
Jsem na naše letošní kandidáty pyšný.
Bude to velká změna.
O akademické studium jsem nikdy zájem neměla.
Je to změna, upřednostnit studium před uměním,
ale nebudeš zalezlá celý život ve třídě.
I já tvořím umění a mám kariéru.
S definitivou můžeš podnikat cokoliv.
Já cestuju na přednášky.
Vidím všechna skvělá díla.
Loni jsem zůstal o měsíc déle na Americké akademii v Římě
jen kvůli malování.
Jak dlouhý ten program je?
- Asi sedm let. - Sedm let?
Pro diplomku. A dalších sedm pro definitivu.
Jako medicína.
Je to závazek, ale přináší skvělé možnosti.
Možnost sebezdokonalení,
zatímco si zároveň zajistíš budoucnost.
Jsi v pořádku?
Vypadám v pořádku?
Myslela jsem...
Jsem v prdeli.
V totální prdeli.
Víš, že ti brekot rozježí vlasy?
Já už to vím.
Rozježený vlasy mi nesluší. Nemám na to obličej.
Takhle tam jít nemůžu.
Nemůžu je vidět.
Ty kritický parchanty.
To jsou celí oni.
Budeš v pohodě.
Jasně, že dneska zavolá.
Umí si to skvěle načasovat.
Kámoši říkali, až ji odříznu,
ale já prostě nemůžu.
Nikdo jí už nezbyde.
Moje sestra.
Zhluboka se nadechni.
Konkurzy jsou jen metaforou sraček, co nám nachystá život.
Budou nám říkat, co dělat.
Rychle, nahlas.
Nebudou na nás čekat.
Musíme to vydržet.
Zavřu oči,
oddychnu si,
zjistím se, kde jsem,
a prostě to udělám.
Proč mi to říkáš?
Nad svojí sestrou nemáš vládu.
Vládu máš jen sama nad sebou.
Třeba jí neber telefon po prvním zazvonění.
Poslechni si zprávu
nebo počkej a zavolej jí zpátky.
Dej si chviličku pro sebe, aby ses lépe soustředila.
Potom nebudeš tak v prdeli.
To je dobrá rada.
Děláš to často?
Pomáhat cizím lidem?
Kdykoliv můžu.
Uvidíme se venku.
Tvá přihláška bude velmi silná.
Nemám přihlášku.
Ještě ji nemá hotovou.
S doporučujícími dopisy
a zkušenostmi, které máš,
si nedovedu představit, že by ses nedostala do výběru.
A jak se člověk dostane z výběru
do doktorandského studia?
Záleží na spoustě věcí.
Oddanost akademii.
vize,
ochota publikovat.
Promiňte, hraje v tom roli i mé umění?
Prohlížíte si portfolio nebo...?
Vlastně ne.
Nejde o to, jak jsi dobrá,
ale jak jsi dobrá myslitelka.
Jakmile získáš definitivu,
budeš mít dost času se umění věnovat.
Omluvíte mě?
Eleanor?
Musím najít zbývající části přihlášky,
abyste si je mohl projít.
Vynikající nápad.
Ach, ne.
Jsem moc blízko?
Málem jsem viděla,
co je opravdu uvnitř?
Jo, jo, jo.
Všechny tvé nejistoty,
špinavé prádlo.
Ani jednou jsem nemrkla.
Miluju tě.
Ale nesmím si lhát.
Morálka mě dostala na kolena.
A prosím,
nehraj si se mnou.
Nevím, co to je,
ale dostals mě.
A já to věděla.
Nevím, co děláš.
Ale děláš to dobře.
Jsem okouzlená.
Prosím tě o milost.
Proč mě nepustíš?
Prosím tě o milost.
Proč mě nepustíš?
Pusť mě.
Tak otevři své srdce, ať se to rozjede.
Otevři své srdce, ať se to rozjede.
Otevři své srdce.
Bezpodmínečně.
- Prosím tě o milost. - Budu tě milovat.
- Bezpodmínečně. - Prosím tě o milost.
- Není třeba se bát.
- Prosím tě o milost. - Buďme volní.
- Proč mě nepustíš? - Budu tě milovat, bezpodmínečně.
Jo, jo. Znič to.
Prosím o milost.
Prosím tě...
Na kolenou.
Donutil jsi mě.
Prosit o milost.
Donutil jsi mě.
Radši mě pusť.
Jo, jo, jo.
Číslo 32, pojď dopředu.
Vyřiď to, nechci se tím zdržovat.
Fajn.
Kopeš moc měkce.
A na ten sestřih máš moc kulatý obličej.
Dobře.
Stavíme velmi specifický svět.
Je dokonalá, má správnou velikost.
Je dobrá, ale není zajímavá.
Takže mi tu práci nedáte?
Díky za tvůj čas.
Díky.
Číslo 11.
Našla jsi ji.
Chtěla jsem ti dát, než odejdeš.
Dobře, že jsem ji šla hledat.
Ještě nevyvezli odpad.
Musím jít.
Nevím, proč tu jsem.
Mám dojem, že ji nevyhodila,
že ji prostě jen sebrala.
- Proč by to dělala? - Ví, že v ní je,
a já bych jí to neukázala.
Protože ví... Je mi špatně,
potím se, bolí se hlava, chci si sednout.
Můžu si prosím sednout?
Už sis sedla.
Bezva. Jsem pěkně vytočená.
Zeptala ses jí?
Zbláznil ses?
Fajn. Můžu si to přečíst?
Co?
- Tvoji... - Ne.
Fajn.
- Fajn? - Jo.
- Počkám. - Ne, to je...
Prostě...
Páni, to je...
Směšná věc, na kterou se upínám.
Dechberoucí.
Proč ses na to chtěla vykašlat?
Když už se svěřujeme...
Já se hudby nevzdal.
Vzal jsem se snu, který si vymyslela matka.
Takže pořád hraješ.
Jo.
A píšu.
Konzervatoř jsem dělat nechtěl.
Chtěla to matka.
Ale po odchodu jsem psal.
Vídám to v noci,
slýchám to ve spánku,
prostě kdekoliv.
Dokonce i teď.
Ale nic jsem s tím nedělal.
Byl jsem jako ty.
Bál jsem se do toho jít naplno.
Jde o to,
že nepíšu písničky pro sebe.
Baví mě to, ale...
chci, aby je slyšeli.
Taky chci, aby to viděli.
Takže...
Navzdory naší vzájemné nenávisti
bychom si možná...
mohli pomoct.
Jestli chceš.
Jsi úplně jiná než ostatní.
To se dá pochopit...
- různě. - Myslím to dobře.
Fakt?
Fakt.
Víte, co tato práce obnáší?
Zvládnete stres?
Hodiny? Povinnosti?
Dokáže dělat těžká rozhodnutí?
Ano.
Vidím, že jste tanečnice.
Velká kariérní změna.
Ne taková, jak si myslíte.
Ne každému se plní sen, že?
Ale může.
Třeba získají nový sen.
Vítejte na USC škole sociální péče, Joanno.
Budeme se teď často vídat.
Těším se na to.
Nemáte se čeho bát, pane Hughesi.
DCFS vám pomůže za syna bojovat.
Je těžké zjistit, co je pro dítě nejlepší.
Odpověď někdy není zřejmá.
Ale toto není ten případ.
Jste skvělý otec a on je skvělý kluk.
Patříte k sobě.
Dobře.
Ještě si neoddychujte, budu vás potřebovat.
Musíme ověřit vaši práci a jeho péči a zdraví.
Pomozte mi dokázat, že to zvládnete,
aby tu Barry mohl zůstat.
Udělám cokoliv.
Půjdu to všechno sepsat.
Zavolejte, kdyby Barry něco potřeboval.
Nebo vy.
Děkuju.